Översatt av: Mantoo
www.divxsweden.net -nyaste svenska undertexterna på nätet
Kom igen. Ta din jacka. Vi måste gå.
-Har du allt? -Ja.
Skynda på älskling. Vi är sena.
Ty. Idag.
Du gör mamma galen, Ty. Kom igen, mamma blir galen.
-Okej, kom igen. -Det är inte mitt fel, mamma.
Okej, vill du hålla ditt tal för mig?
Ty, hallå? Det var bättre.
Du behöver inte alltid lyssna på det där.
Vänta. Det var Simon and Garfunkel.
Det är därför du ska knyta skorna. Jag vet. Jag är ledsen. Herregud.
-Du kan inte bara stänga av. -Jag förstår älskling. Kom igen.
-Akta vattenpölen. -Varför splittrades dem?
-Vilka? -Simon and Garfunkel.
Jag vet inte. Du kan söka i skolan.
Kom igen.
Råkar jag illa ut om jag inte håller mitt tal?
Det känns inte riktigt rätt.
Vad menar du? Du har jobbat hela sommaren på det talet.
-Jag vill gärna höra det. -Det är tråkigt.
Det tyckte varken jag, mormor eller pappa.
Jag trodde att vi skulle träffa honom efteråt.
Nej, han kommer. Och sen ska ni ut och kampa, eller hur?
Han kommer att komma för sent, och alla kommer att se det.
Han vet vilken tid det börjar. Var inte orolig, han kommer att vara där.
-Titta på mig. -Vad?
-Du har något i ansiktet. -Vart?
-Där. -Mamma, sluta sluta!
Där är det. Jag fick det.
-Hej. Hur är det? -Hej, Ty.
Vad händer? Talet är klockan fyra.
Jag vet. Kom hit. Du har något i ansiktet.
-Mamma! -Vad?
-Snälla. -Förlåt då, Herr tuffing.
Jag älskar dig.
Ha en bra dag.
-God morgon, Marisa. -Vad händer, Cora? Hur mår mina diamanter?
-De hänger vid dina rubiner. -Det låter bra.
-Du hann precis, Marisa. -Det gör jag alltid.
-God morgon, Marisa. -Vad händer, Keef?
Vad är det för väder? Solsken. Det är trevligt.
Händer det något speciellt?
Han öppnade dörren för att hämta tidningen. Hans fru knuffade ut honom.
Den äckliga rumpan varje morgon. Jag skulle också ha kastat ut honom.
Kära nån. Vänta lite. Han är en av mina, han som inte tål laktos.
Jag gillar hur du namnger människorna.
Jag undrar vad du kallar mig bakom min rygg.
Ja, Kan jag få en rock till Charlessviten genast? Tack.
Jag kallar dig Gud. För du ser allt men fortfarande så ler du.
-Det går jag med på. Det är jag. -Vi ses sen, Keef.
En Beresfordflicka ska vara hjälpsam. En Beresfordflicka ska vara ordentlig.
En Beresfordflicka tjänar med ett leende.
Och framför allt. En Beresfordflicka är osynlig.
Kanske kan vi försvinna helt någon dag.
Vet du vad jag just hörde?
Christina? Hon var historia efter första.
Köks Christina eller biträdeschefs Christina?
Biträdeschefen. Vet du vad det betyder?
Att någon annan kommer att köra med mig på andra våningen.
Fel. Det betyder, att vi kommer att behöva en ny chef.
-Barb. Är du på happy hour? -Tio timmar nu.
Du, Marisa, någon där?
Kan jag få klä på mig? Tack.
Det är du som pratar om att få vara chef.
Det kanske är du.
De kommer inte att göra ett biträde, till en chef.
Varför inte? Idag är en ny dag. Allt är möjligt.
Förstår du vad jag menar?
Fredag morgon, allihopa! Mycket att göra. Lyssna nu.
Herr Bextrum har ett meddelande. Herr Bextrum.
Christina Howards befordran öppnade, upp en plats som vi ska fylla med-
-huspersonal.
-Kanske en av våra butlers. -Ursäkta mig, Herr Bextrum, sir?
-Ja, fröken Kehoe? -Kan ett biträde ansöka?
Om en anställd har arbetat här i tre år i följd-
-så är han, eller hon, kvalificerad att ansöka.
Så ja. Visst. Absolut. Varför inte? Allt är möjligt.
Hörde du det? Mannen sa att allt är möjligt.
Ja, jag antar att han gjorde det.
Tillbaka till arbetet.
Herr Radcliff checkar ut ur 709:an Herr Greenwald checkar in.
Han har börjat dricka igen, så vi tömmer minibaren.
Kanga CFO, Herr Fukimoro, checkar in i 814:an.
Fyll på med Evian, rengör mattorna och extra tofflor till hans gäster.
Marisa, rikta in dig på Madisonsviten.
Rumsbetjäning.
Fru Sage anländer med barnen-
-helst efter att Herr Sages flickvän har rest.
Din jävel!
Se till så det blir en jämn övergång.
Guedj systrarna är tillbaka. Vi övervakar dem-
-men håll ett öga på allt. Badrockar, bestick och andra föremål.
Sothebys direktör, Caroline Lane, har bytt rum från "De fyra säsongerna".
Hon bad om en parkutsikt-
-och föredrar lila orkidéer och lavendeldoft.
Församlingsmannen Chris Marshall anländer idag.
Han förbereder sin kampanj-
-så hans svit kommer vara ett konferenscentrum-
-med lakrits och kaffestänger som byts var fjärde timme.
Han har med sig sin stora hund, så vi behöver riktig utrustning.
Och till sist, Herr Newman är tillbaka i Shermansviten.
Försiktigt, flickor. Han är en nudist.
-Jag hade ingen aning att någon var här. -Bry dig inte om det, Herr Nudist.
Gör ingen stor sak av det.
-Och jag menar ingen stor sak. -Ingen stor sak.
Lavendel.
-Du är väldigt kreativ. -Tack så mycket.
Eftersom du måste gå klockan tre, hitta Lionel och be honom skriva upp sig.
-Sir, du måste skriva på här... -Jävlar!
Kära nån. Låt mig.
-Här har du. -Tack.
Din hand blöder.
Här. Kläm hårt.
Jävlar. Han har checkat in.
Citat, "Sentimentala favoriten Chris Marshall-
-bla, bla, bla-
-son till Senator Graham Marshall den äldre, bla, bla-
-förväntas ansöka till hans faders plats i nästa val."
-Slut på citatet. -Låt mig se. Låt mig se det, Jerry.
Du behöver inte se det. Nej.
-Ge hit den. -Okej, men jag var inte klar.
"Sentimental favorit och playboy politiker-
-församlingsmannen Chris Marshall..." Jag tror att du glömde några ord, Jer.
Vad? "Playboy?" Det är en komplimang.
"Som avslog sin förlovning till überbaben Daniella Van Graas-
-kommer till stan ensam." Respektfullt, va?
Lyssna nu, du vet att du är en offentlig person. Det är nyheter. Vem bryr sig?
Vi var aldrig förlovade. Vems sida står du på?
Din. Det är därför du måste lyssna på mig någon gång.
-Ibland skulle det vara trevligt. -Här.
Välkommen till Beresford, herr Marshall.
-Hallå -Jag heter Lionel.
-Lionel? -Jag är våningens butler.
Om du behöver något, ring mig.
Tack. Det här är Jerry, det här är Dan och hunden är Rufus.
Tack, Lionel. Trevligt att träffas. Tack.
Vi ringer dig om vi behöver något. Chris titta på mig. Chris?
-Kan du titta på mig? -Vad? Jag tittar på dig.
Vi ska till Maddox saken på måndag kväll.
Nej, Jerry. Det ska vi inte.
Det är nu jag önskar att din far vore här för att hjälpa mig.
-Vad? -Jag sa att jag önskar att din far-
-vore här för att hjälpa mig. -Min far hade ingen nytta av den mannen.
Din far visste hur man använde den mannen.
-Vart ska du? -Vad?
-Det beror på. Vart ska du? -Till badrummet...Ensam.
-Ja. Visst. Gå. Toppen. -Tack.
Ring mig om du behöver något.
Herregud. Jag är ledsen, sir.
Tack.
Sir.
Tack så mycket. Jag är så klumpig.
-Det händer oss alla. Här. -Tack.
-Jag hjälper dig. -Tack.
-Vart ska dem? -Caroline Lane. Parksviten.
Hon checkade precis in med en önskan om uppackning och pressning.
Här. Blod och Dolce.
Tack.
Jag menar, det finns gränser.
Du är så ond. Det är du, Rach.
Ja, vänta lite bara.
Tack. Vad som helst. Jag menar det är upp och ner.
Ena dagen tittar vi på ringar och på den andra gör vi slut.
Ja. Inte en chans.
Så jag-
-"råkade" att be min sekreterare att skicka min kalender till hans e-post.
Självklart. Jag la till några extra luncher, och träffar med mitt ex.
Fantastiskt, va?
Eric kommer att bli rasande.
-Den behöver pressas. -Okej.
Men låt oss inte glömma Erics köpande livsstil.
En liten tävling just nu kanske ökar mitt marknadsvärde.
Min älskling, jag kommer sent. Jag ringer dig senare, okej?
Ursäkta mig.
Kan du bara hålla upp de två plaggen som Dolce skickade tidigare?
Dem här två?
Jag kan helt enkelt inte döma, utan strumpbyxorna.
Kan jag be dig om en enorm tjänst?
Jag vet att det inte är ditt jobb men jag är så...
-Det är okej. -Du är en sötnos.
Kan du springa ner till Madison och köpa tre par strumpbyxor?
-Portvakten brukar göra sånt. Ja, men det kommer rinna ut i sanden annars.
Snälla. Du ser ut som en-
-som vet skillnaden mellan brungrått och karamell.
-Okej. -Tack.
Här. Tack så mycket.
-Okej. Ursäkta?
Kan du skicka över någon som packar upp resten?
-Genast. -Tack.
Hej då.
Akta! Någon kommer.
-Tror du att det kommer att regna? -Kanske, det är möjligt.
-Hej, vart brinner det? -Ingenstans.
Jag fick just ett ärende. Jag är redan sen.
-Pressa dem här åt mig. -Visst, det är min fritid.
Dessutom står det två tanter och länsar din vagn.
-Vad? -Kan inte komma för sent till Ty!
Mary Anne, bär du inte den klänning, måste jag komma efter över.
Jag kommer gå in i din garderob. Och jag kommer att sätta på dig den.
Vänta. Häng kvar.
Ursäkta mig? Vart ska du?
-Dit bak och se om Carrie är där. -Carrie är inte här.
Så kan du gå iväg?
Iväg.
Iväg. Iväg härifrån. Tack.
Hej. Ursäkta. Okej, du börjar.
Nej, du! Nej, du.
Lägg av.
-Lägg av. -Ursäkta mig.
Vet du vad? Jag har kunder så skynda på.
Ja, och sen?
Nej, det gjorde han inte.
-Nej, det gjorde han inte. -Kan jag fråga dig en fråga?
Vet du vad fröken? Du måste vänta. Okej?
Vad? Nej, ett biträde.
-Jag vet inte. -Yo!
-Du kan inte vara här. -Leezette?
Vad gör du?
Eftersom vi båda arbetar inom service-
-och jag har bråttom-
-så säger jag att du borde börja ta hand om dina gäster-
-för det är därför du är här.
Såvida att vi inte är tillräckligt bra för att du ska betjäna oss.
I vilket fall så tror jag att din manager är det.
Vad säger ni damer? Har jag rätt eller fel?
-Du har rätt! -Oh ja.
-Ursäkta mamma. -Vart var du?
Gör mig en tjänst.
De här ska till Gudinnan i Parksviten.
-Jag förstår. Glöm inte kassarna. -Tack.
Är du redo?
-Jag kommer inte ha tid att byta. -Det har du visst. Vi blir lite sena bara.
Nej mamma, vi kan inte komma för sent.
-Kom igen -Jag kom i tid.
Är de här än?
-Hallå? -Marisa?
Ja. Marcus. Ja.
Nej, jag hör dig inte.
-När är Tys tal? -Jag tar den.
Om 20 minuter, klockan fyra.
-Du kan inte komma för sent. -Nå...
Marcus!
-Du hörs dåligt. Vad?! -Jag kan inte komma. Jag är i Miami.
-Säg att du skojar. -Jag är i Miami med Mugsy.
Gör inte såhär.
Låt honom inte komma undan. Var stark.
Vad ska jag säga till honom den här gången?
-Det är semester. -Jag vet.
-Han räknar med dig. -Han kommer över det.
-Jag tar honom vid jul. -Säg det till någon som tror dig.
Jag måste gå.
Den skiten.
Det här föll ut ur din väska. Är det ditt?
Ja, tack.
Ska du bli chef?
Vilken inbillning.
Vad?
Jag säger ingenting.
Kan du inte säga något, någon annanstans?
Vår nästa talare är Ty Ventura.
Richards Milhous Nixon-
-var en man med många motsägelser.
Även fast han blev ihågkommen-
-som den enda presidenten som någonsin avgått.
Hans utrikespolitik och hans relation till Kina-
-öppnade upp för broar mellan öst och väst...
Jag menar broar mellan väst till öst.
Det räcker.
Född till kväkare, var han aldrig desto mindre...
Ansvarig för bombningarna-
-för de våldsamma bombningarna av...
Richard Nixon föddes...
Hej älskling.
Alla skrattade åt mig, och jag glömde allt.
Det händer alla, älskling.
Jag vill aldrig göra om det. Okej?
Du kommer att vara bättre nästa gång.
Nej.
Okej, vi pratar om det senare-
-för jag har något till dig. De nya Nixon banden.
Kom igen. Du vet att du vill öppna det.
Mamma.
Men papi-
-jag är ledsen...
Vart är pappa?
Han var tvungen att arbeta i Poughkeepsie.
Det var löning. Han var tvungen, älskling.
Det är okej.
Nu får du hänga med mig på hotellet i helgen, okej?
En gift man köpte kläder till hans flickvän.
Jag vet. Han gav mig sitt nummer igår.
-Vad händer, Frannie, Michelle? -God morgon.
-Hej Ty, hur mår du? -Vad händer, Ty?
Lily?
Vi är här.
Hej, ska du hålla mig sällskap idag?
-Ja? -Ja.
Han har böcker och pussel och allt annat kul.
-Jag är på 22:a om det är nåt. -Okej.
Vi ses på lunchen.
Mår du bra?
Det är lugnt.
Jag är ledsen för allt det här.
Det är inte ditt fel.
-Vi ses sen. Tack. -Visst.
Varför ser du så sur ut?
Han är ett barn. Han har ett helt hotell att leka med.
-Vi kommer hit varje dag. -Han kommer ha det kul.
Där sa du det.
-Du måste slappna av. -Jag är inte intresserad.
-Varför tar du mina servetter? -Jag behöver dem.
Medan du är där, hämta tvål, schampo och några Kiehl.
Vi behöver ha lite roligt. Var spontan, dra upp våra kjolar.
-Uttrycket är "Heels." -Kanske för dig.
-Jag hänger med. -Du lever bara en gång.
-Du vet. Kom igen. -Nej.
Lev ut!
Jag lever.
Kom och hjälp mig städa Parksviten. Du gör inget iallafall.
Ursäkta mig. Är inte du biträdet jag hade igår?
-Jo. -Fantastiskt. Jag behöver en till tjänst.
Jag är sen till lunchen, annars skulle jag göra det.
Kan du springa ner till butiken och lämna tillbaka kläderna i garderoben?
-Visst, jag tar hand om det. -Tack. Du är bäst.
Okej.
-Vem var hon? -Hon är Gudinnan.
Hon bor i Parksviten. Ni två har mycket gemensamt.
Jasså? Varför bär jag då den här uniformen?
Vad jag menade var det att hon har också en pojkvän-
-som hon har träffat ett tag, men som fortfarande inte poppat hennes...
Hennes mödomshinna? För då vore vi identiska.
-Vad tittar du på? -Jag menade frågan.
Herregud, tänker du bara på...
...pepperonin?
Ja.
Okej, här är skillnaden mellan mig och Gudinnan.
Hon spelar spel för att lura honom så han vill ha henne...
-Och vad gör du? -Jag arbetar hårt för pengarna.
Angående det, lämnade du in din ansökan? Ledarskap?
Ja.
Vad gör du?
-Dolce, trevligt. -Kom igen, gå ut därifrån.
Jag tjuvtittar bara lite. De ska ändå tillbaka.
Vi kommer att hamna i problem.
Hej, damer.
Låt sakerna vara. Kom igen.
Du ska faktiskt hjälpa mig.
Känn på det här materialet.
Jag menar, det känns som smör.
Herregud.
Den här kostar 5000 dollar.
För en vit dress? Hur håller man den ren?
Scotchgard.
Oh, ja. De är storlek sex, du är en sexa.
Vad gör du? Vad gör du?!
Det finns skor också.
Skor. Storlek nio. Perfekt.
-Jag är en sju och en halv. Alltså en åtta.
Sätt bara på dig ett par sockar, så är du redo.
Det räcker. Lägg tillbaka sakerna. Vad gör du?
Inte förrän du har prövat dem.
Jag kan inte pröva hennes kläder!
De är inte hennes. De är inte Dolces. Tekniskt sett är de övergivna.
Låt dem inte höra oss.
Vilka? Kläderna?
Marisa Ave Maria Ventura-
-när kommer du någonsin få pröva något som kostar 5000 dollar?
Känn hur den andra halvan känns.
Hej Lily, vad gör du?
Hej. Jag syr på en knapp.
Vad blir det för lunch?
Lördag, du kommer få en mac med ost.
Vart ska du?
Ingenstans. Jag kommer strax tillbaka.
-Stanna i krokarna, okej? -Okej.
Rufus.
Rufus. Kom hit. Sitt.
-Vart ska du? -På en promenad.
Nej, det är en massa kvinnliga röstare där nere och äter lunch.
-Vi borde gå dit. -Ett snabbt stopp?
Ja, in och ut. Lämna dem skrattandes.
-Lyssna. Kort fråga. Svara ärligt. -Visst.
Ser jag lika dum ut som du tror att jag är?
Nej. Du är inte dum. Vad pratar du om?
-Kom igen. -Vart ska du? Nej.
Är det något fel med damernas lunch?
Jag har ett problem med att möta Victor Delgado. Minns du honom?
Det är han som ställer upp mot mig i senatorvalet, som också ska prata med damerna.
Han ska inte tala förrän klockan halv två.
Jag vet att det här är emot dina rättviseprinciper men jag skulle vilja vinna.
-Du ger inte upp, va? -Det är klart jag inte ger upp.
Det var därför du anställde mig. Du går till lunchen, okej?
Du går till Maddox saken på Måndag. Hej, Hejdå, och sen är du ledig.
Definiera ledig.
Det finns folk, som kan gå ut med din hund.
-Jag vet att det är en galen idé. -Jag vill rasta min egen hund.
Slappna av, du börjar tappa hår.
Han är vänlig.
-Han heter Rufus. -Hej Rufus.
Vad lyssnar du på?
-The Best of Bread. -Best of Bread. Intressant.
Vad heter du?
-Ty. -Trevligt att träffas, Ty. Jag heter Chris.
Jag är skallig men ingen särskild.
Jag vet vem du är.
Jasså? Vad vet du då?
Jag vet att du är statens församlingsman.
Jag vet att du tänker ställa upp i valet om senatorposten.
Jag vet allt om dina röstrekord, och dina åsikter och omgivningsfrågor.
Toppen.
-Jag hatar att avbryta, men... -Är du republikan?
Ja.
Varför undrar du?
Richard Nixon var en republikan.
Än sen?
-Han ljög. -Vad menas med det?
Inget.
Vem sa åt dig att ställa de här frågorna.
Ingen.
Vilken press hjälper du?
Jag är tio.
Dina föräldrar. Demokrater eller republikaner?
-Vad spelar det för roll nuförtiden? -Jag älskar den här ungen.
Vad kan man inte älska?
-Vart ska du? -Jag ska rasta Rufus.
Ska du skriva en bok eller? Kom om tio minuter, okej?
-En skvätt kiss bara. -Om jag får för mamma, får jag följa med då?
-Vad? -Om jag får för mamma, får jag följa med då?
-Visst. Vart är din mamma? På 22:a. Parksviten.
Nej, vet du vad Chris? Du har bråttom.
-Han har inte tid. Jo, jag har tid. Han har bråttom.
-Tar du honom? -Vad?
Jag följer med upp. Han glömde ändå sin boll.
Jag vill inte...Vänta!
Kommer strax.
Hej älskling. Det är Ty.
Vad gör du här uppe?
Vart är mamma?
Det är till dig.
Vad pratar du om? Ty, har inte...
Hej mamma, Det här är Chris. Han har en stor grå hund som heter Rufus.
Och om du tillåter, så följer jag med och rastar honom, okej?
-Hallå. -Hej.
Glöm inte att jag är ett barn och jag behöver frisk luft, får jag gå?
Jag heter Chris Marshall.
Caroline-
-vill du ha din kappa?
-Vad? -Vädret kan vara knepigt här.
Sa du inte precis vilken vacker dag det var?
Så du ska ut?
Sa du inte att du ville sträcka på benen?
Om inte din man har något emot det...
Hon har ingen man.
-Jag har ingen man. -Då insisterar jag.
-Följ med oss, om du har tid. -Ja.
-Kom igen mamma. -Då går vi.
Jag kan inte.
-Sätt på dig de här. -De här skorna är för stora.
Ha det så trevligt.
-Kom igen Ty, vi går och letar efter Rufus. -Kom igen, mamma.
Herr Marshall, John Bextrum, hotell chefen.
Det här är kul.
-Var lugn, okej? -Okej.
Vad är det här?
Om det slinker ut igen, så skjut in det åt mig.
Och kvällen före det. Du svarar inte på din sökare.
-Inte? Jag fick aldrig meddelandet. -Inte?
Pappa, du sa att du skulle ta oss till Niketown.
Jag åker med er ner.
Vacker dress. Undra hur hon håller den ren?
Scotchgard?
-Jag undrar om hon är den nya flickvännen? -För kvällen.
-Mina damer, vill ni följa med oss? -Gris.
Au revoir.
Hej då.
Hej.
Kom igen Rufus, kissa bara. Jag har saker jag måste göra.
-Kissa! Lyft ditt ben. -Jerry Siegel, är det du?
Hej Maddox, hur mår du? Världen är liten.
Känner du till Victor Delgado?
Victor, Jerry Siegel, Chris Marshalls högra hand.
-Hans uppassare också? -Klyftigt.
Jag visade Victor vår nya byggnad på 57:e. Vill du följa med?
Nej, jag kan inte. Jag är fast. Jag måste...
-Jag ser det. -Jag menar...
...glöm inte att tvätta rent.
Dö! Dö Rufus dö!
Kom igen. Du får hålla dig.
Okej, jag tar hand om det här. Gå till parken.
Jag hämtar Rufus och Jerry, vi hittar er. Gå i förväg.
Killar, det finns inget att se. Bara en gammal vän och hennes son.
-Har hon ett namn? -Ja, "Oidentifierad gammal vän."
Stör ni mig inte nu, så ger jag er 15 minuter-
-extra tid med mig på måndag kväll.
Får du in oss på "the Met"?
-Visst. -Gratis bar?
-Försök inte. -Tack.
Kom igen Rufus.
Hade du det kul med den dumma Jerry?
Vi hade jätteroligt. Perfekt timing.
Både Delgado och Maddox såg mig rasta din hund.
Du borde gå ut oftare. Kom nu, Rufus.
Han kommer vara där. Han kommer vara där klockan halv två.
Jag vill att du kommer klockan ett. Okej? Kommer du?
Hej då. Jag ska duscha.
Jag lånade den bara. Ganska snygg va?
-Vänta! -Säg inget, spela bara med.
Jag skulle inte klara mig. Alla fotografer hela tiden.
Man vet inte vad man klarar innan man måste klara det.
Det är inte mycket till val. Man vänjer sig.
-Kan jag ta honom? -Visst.
-Var försiktig. Han är stark. -Kom nu.
-Var försiktig och stanna i närheten. -Jag ska.
Häng på.
Tack för det här. Han har varit nere på sistone.
Och igår höll han ett tal, och då klantade han till det.
Det var dåligt.
Tal kan vara kluriga. Vad hände?
Jag vet inte. Han bara fryste till och sprang iväg.
Han har något emot att prata offentligt. Han är nervös.
Jag blir alltid nervös innan jag börjar prata.
-Är det säkert? -Ja.
Eller, inte alltid. Bara ibland.
-Herr Marshall? -Titta på hundarna.
Så förvånande, en hundrastare? Jerry skickade dig, va?
Ja, för att hämta Rufus.
-Är det där Rufus? -Det är han.
Han är vacker.
-Får jag? -Visst.
-Hej killen. -Kan jag ta honom?
-Okej. -Tack.
-Får jag gå och leka? -Visst, spring iväg.
Det här är till dig.
-Tack. -Hej då. Släpp.
Det är från min barnvakt.
Vill du slå dig ner?
-Visst. -Här borta.
-Bra, nu blir jag inte smutsig.
Oh Gud. Jag satte mig nästan på ditt ansikte. Där.
Ty verkar som en toppenkille.
Tack. Jag är galen i honom.
Jag har aldrig träffat en tioårig Nixon fantast.
Jag vet. Förra året lärde de sig om sjuttiotalet i skolan-
-han blev besatt av, politiken och musiken.
Han läste Kissingers biografi.
-Skojar du? -Nej.
Jag väntar på att han ska upptäcka ett annat årtionde. Tills dess lär jag honom det.
Jag tycker att det är toppen.
-Gör du? -Ja.
Gissa vad som hände? Jag kastade upp en pinne i luften och Rufus fångade den.
-Är det säkert? -Ja, jag ska göra det igen.
Hur länge stannar du kvar i stan?
Jag är inte säker.
Bor du alltid på Beredford?
Ibland känns det som om jag bor där.
Vad får dig hit då?
-Jobbet. -Vad jobbar du med?
-Herregud. Titta klockan elva vid trädet. -Vad?
Kolla, klockan elva.
Det är Eddie Yatter.
-Vad vill han? -Han är paparazzi. Han kan man inte lura.
Han arbetar under Blanton Maddox-
-och hans mål är att fota mig när jag är med en annan kvinna-
-så hans sliskiga tidning kan säga att jag har gjort slut med...
Din supermodellsfästmö?
Herregud Ty.
-Vad? -Kom igen.
-Jag märkte just att... -Ursäkta?
-Det är bara det att mitt ansikte är... -Vad?
-Vad är det för fel med ditt ansikte? -Det sitter fast på...
Vad är det där?
-Herregud! Få bort den. -Låt mig. Det är okej.
Herregud. Fick jag några fläckar? Är den okej?
Den är perfekt.
-Så... -Okej.
Tro inte på allt du läser.
-Är någonting sant? -Nej.
Eller, vi träffades. Men nu träffas vi sällan.
Det är komplicerat.
Jag vill visa något. Följ mig.
Oh Gud.
-Låt mig hjälpa dig. -Det är lugnt.
Oroa dig inte för mig.
Titta på det där.
Det är som två skilda världar.
-Intressant perspektiv. -Ja.
Det är dessutom paparazzi fritt.
Jag går oftast hit då jag ska hålla ett tal-
-och då jag blir nervös.
-Blir du nervös? -Visst.
Där ser du.
Ibland då jag måste ställa mig upp framför folk-
-dunkar mitt hjärta, och då minns jag inte vad jag ska säga.
Det är likadant för mig. -Verkligen? Likadant?
I min bransch, är det inte så bra.
-Vad gör du då? -Vad jag gör?
Jag vill visa dig något.
Jag tar tag i den här.
Ett gem? -Vad det där ett gem?
Ja. Jag var tvungen att hitta något-
-som drog iväg alla nervös energi så att jag inte blev så nervös.
Som en...
-Som en åskledare? -Precis som en åskledare.
All energi leds in i gemet.
Och vad som finns kvar är...
Ditt tal.
Ja ett väldigt vacker och som jag tycker-
-ett väldigt fängslande tal.
Några av världens bästa talare-
-är gem.
Låt mig se... Henry Kissinger.
Han var inte känd för sina tal.
Nej, det var han ju inte.
Men tänk hur han hade varit utan-
-Han skulle sugit. -Han skulle ha gjort vad?
-Sugit. -Just det.
Då kanske du kan försöka igen?
Kan du gå och se pingvinerna?
-Kom så går vi och ser pingvinerna. -Fem minuter.
-Du är ett dåligt inflytande. -Är jag?
Skynda på.
Titta på den här.
De är så roliga.
De ser ut som små korta män i frack.
Angående det, det är en sak på måndagskväll.
Det är en smokingkväll. Det är en 2500 dollar per kuvert.
-Herregud. 2500 per tallrik? -2500 per tallrik.
-Jag hoppas att man får behålla tallriken. -Man får om man vill det.
Vad handlar det om?
En innerstads läskunnighetskampanj. Något jag stöder.
Det är en sak som Maddox har hand om varje år.
Det är inte så tråkigt som det låter. Är du intresserad?
Vänta lite. Var inte det killen som lejde Yatter för att fota dig?
Jo, det är det.
Jag förstår inte. Varför ska du gå?
Jag går för att... Det är bra reklam.
Vet inte alla att du är där bara för att visa dig själv då?
Jag måste visa upp mig.
-När du säger så... -Jag sa det inte du sa det.
Jag bryr mig inte hur mycket än middagen kostar.
Man borde aldrig utsätta sig för något, vad än orsaken är.
Berätta vad du verkligen tycker då.
Vill du att jag ska berätta vad jag verkligen tycker?
Om Herr Maddox, eller vad han heter, verkligen vill hjälpa till-
-varför ger han då inte 2500 dollar till innerstadsskolorna?
Och äter lite lättare den kvällen. Fattar du?
Varför följer du inte med mig och berättar det för honom då?
Måndag...
...då är jag är upptagen.
Du är upptagen. Kan du inte ändra det?
Det är komplicerat.
Vilket påminner mig om att jag måste gå. Kom igen, vi måste gå.
-Vi måste gå. Vi kommer sent. -Måste vi?
-Jag måste tillbaka. -Caroline.
Så här kan det inte sluta. Vi har inte ens sett ormarna.
Om man inte räknar med Yatter.
Det var trevligt att träffas.
Vi är sena. Vi måste gå.
Här Ty...
-Använd inte alla på en gång. -Det ska jag inte.
-Fortsätt med röstningsrekordet. -Jag ska göra mitt bästa.
"Det är komplicerat.". Vad är det för ett svar.
Ärligt.
Det enda som skulle vara komplicerat mellan mig och honom vore min behå.
Vad skulle jag gjort då? Bädda hans säng med mig i den?
Kom igen.
-Han tror att jag är en gäst här. -Okej, okej.
Men säg bara hur han var.
Sexiga ögon.
Och fina läppar.
Hur var händerna? Var de stora?
-De var perfekta. -Perfekta duger.
-Marisa! -Vem? Vad?
-Marisa Ventura, är du där bak? -Herregud det är Paula!
Vad gör du?
Jag bara... Jag spillde något på mitt förkläde-
-så jag tvättade det, och hon hjälpte mig knyta.
Bextrum vill träffa dig på hans kontor.
Helvete!
Titta vem som är här. Ska vi granska sista timmen?
Delgado var enastående, medan du rastade hunden.
-Har du en fungerande penna? -Visst. Här har du.
-Något mer jag kan göra? -Nej tack. Det är bra.
Ge den här lappen till kvinnan i Parksviten.
Hon heter Caroline.
-Kan du sköta det åt mig? -Självklart.
-Tack. -Vem är Caroline i Parksviten?
Någon jag träffade. Du ville att jag skulle ha någon-
-att gå med på Maddox saken på måndag.
Jag tänkte på en blind, gammal medborgare som lärde sig...
-...att läsa medan hon slogs mot nazister. -Jag trodde att din mamma var i Florida.
Se bara till att hon inte är gift eller beroende-
-eller demokrat. Kan du kolla det, eller..?
Rufus.
Visst, toppen. Kan jag prata med dig?
Jag vill att du tar reda på vem Caroline i Parksviten är.
Skriv inte ner det. Kom bara ihåg det.
Tack. Bra jobbat.
Kom in, fröken Ventura.
Jag antar att du vet varför du har kommit hit.
Jag tror det, sir.
Vet du vad grunden för ett bra hotell är?
Platsen?
Lojalitet och tillit.
Anser du att du har de egenskaperna?
Det skulle jag, sir.
Fröken Burns håller med.
Och hon har bett mig att ha dig i åtanke.
Vi hade ingen aning om att du var intresserad av ledarskap-
-förrän fröken Kehoe lämnade in din ansökan.
Förresten så glömde du ditt personnummer-
-och din mammas flicknamn.
Fyll bara i det och skriv under här. Perfekt.
Vanligtvis, skulle du behöva träna dig som butler i ett år, men...
-Under omständigheterna... Som överbokning och underbemanning-
-beslöt vi oss för att snabba på din ansökan.
Och få dig att arbeta som ledare efter sex veckors träning.
Förutsatt att du klarar det praktiska provet-
-och uppfyller alla krav.
Ibland så, fröken Ventura-
-när livet stänger en dörr, öppnas en annan.
Så våga ta steget.
Steph vart är du? Jag vet att du är här.
-Säg inte att du åkte fast. -Nej, du åkte fast.
Vet du vad? Du hade ingen rätt!
Vad pratar du om?
Du fyllde i en ansökan åt mig?
-De betraktar dig. -Vet du vad du har gjort?
-Jag gjorde dig en tjänst. -Nej. Om du vill göra mig en tjänst-
-så kan du sluta bry dig om andra någon gång!
I två år har du tjatat om att byta jobb-
-och om vilka idéer du har.
I morse, drack jag kaffe med Rosalie från personalavdelningen-
-då frågar jag henne. Har Marisa någon chans?
Hon säger. "Marisa vem?" Då säger jag "Marisa Ventura, hon ansökte."
Hon säger då, "om hon ansökte skulle jag sätta henne högst på listan."
Så jag spelar lite oberörd och frågar, "Är du säker?"
Hon går då och dubbelkollar, och berättar:
"Marisa Ventura har inte sökt till ledarprogrammet."
Föreställ dig chocken och förfäran.
Min egen partner, ljög för mig.
Så då tänkte jag att du kanske var för feg, så jag fyllde i den själv.
Om de antog dig så skulle du bli glad.
Och om de inte gjorde det, skulle du inte märka något. Stäm mig!
Det här är de bästa åren. Vi måste bevisa att våra mödrar hade fel.
Slösa inte bort dem.
Vad vi gjorde idag var fel.
Men du ljög aldrig egentligen.
Nu börjar du låta som Nixon.
Att låta någon tro att något är när det inte är-
-är en lika stor lögn som att ljuga på riktigt.
Jag lät honom tro att jag bodde i sviten istället för att städa den. Jag är biträdet.
Jag är ledsen att berätta det för dig men, jag tror inte han är ute efter dina pengar.
Jag kan inte fatta att du just sa så!
Ta bara upp mina nycklar ut fickan. Det här är varmt.
Bra jobbat.
Okej, älskling. Uppför dig nu. Okej?
-Tack. -Ingen orsak.
Kan jag låna den här?
-Självklart. -Tack.
Hej då, älskling.
Och kom ihåg, alla säkerhets ID:s-
-kommer att behöva förnyas nästa vecka.
Jag tror att det var allt. Tack så mycket.
Barbara, Clarice, följ med mig.
-Har du sett det här? -Nej, vad är det?
Låt mig visa dig.
Ge hit den där.
Ja, och?
Vad menar du med "och?" Tänk om någon från hotellet såg det.
Jag ska säga dig att, de kan inte ens se att det är du.
-Oroa dig inte. -Det är dagens förstasida!
Sluta. Du gör något spontant, så tror du att du kommer komma till helvetet.
Förstår du inte att detta är dåligt?
Var inte en sån katolik. Kom igen.
God morgon. Trevligt att träffas.
-Kan jag få låna honom lite? -Visst.
-Låt mig låna dig. -Ursäkta mig.
-Jag vill prata med dig. -Vad är problemet?
Det här! Vet du vad det kommer att kosta mig?
En hel dag, då jag bara kommer att städa upp efter dig.
Jag får samtal från London Times, Washington Post-
-The Chicago Sun, som alla frågar om hennes identitet, bakgrund-
-och vem barnet är! Ett barn!
Precis när de börjar inrikta sig på dig så inriktar de sig på henne.
Tack!
Ja, deras fantastiska åsikter.
Kläm ihop cirkeln, hårdare och hårdare-
-och släpp. Vi försöker igen.
Kläm ihop cirkeln, hårdare och hårdare...
-...och slappna av. -Ursäkta, jag kommer tillbaka.
Det är okej. Du kan arbeta runt oss.
Vi kunde använda lite fler handdukar, tack. Snabbt.
Kläm cirkeln hårdare-
-och hårdare.
Ut från bäckenet.
Bra. Andas.
Andas ut.
Mår du bra?
Sötnos, är det Eric? Jag visste det.
Han har inte ens ringt.
Varken till min mobil, jobbet eller hotellet.
Så igår kväll ringde jag honom, och Rach... Han var med...
Jag kan inte. Det är som billigt vin.
-Ska vi göra lite repövningar? -Berätta, jag lyssnar.
-Jag hörde henne i bakgrunden. -Det billiga vinet?
Hans ex, de hade sex.
Butlern är här, fröken Lane.
Jag har ett meddelande från Herr Christopher Marshall.
Christopher Marshall?
Som i Christopher Marshall?
Han bor i Yorksviten och han undrade-
-om du hade något svar till hans erbjudande om lunch imorgon-
-som jag la i ditt rum igår.
-Vi är klara här. Tack. -I mitt rum?
-Jag tar betalt per hel timme. -Igår.
-Visst. -Lunch?
-För två. -Gå ut!
-Vart? -I hans svit.
Det här är ett mirakel.
-Ska jag ge honom ett svar? -Säg ja. Vilken tid?
-Klockan 13. -Hon kommer vara där. Tack.
När hände detta?
Vi träffades på en sak i Southampton i somras.
Jag tyckte väl att det fanns något.
Kan du pressa in en timme?
-Tror du att han såg dig i korridoren? -Vem bryr sig? Vad ska jag ha på mig?
Du ser bra ut i allt.
Men jag har inte med mig något.
Låt oss titta.
Maria, tack Gud. Jag behöver en tjänst. Det är viktigt.
Kan du hämta dressen du lämnade tillbaka igår?
Det är en gudomlig Dolce kashmirkavaj. Den är...
Den är i garderoben. Jag trodde att du skulle vilja ta en titt till.
Du är bäst. Tack Gud!
-Du borde vara en personlig assistent. -Hon är ett biträde.
-Men det förtjänar de inte. -Jag har faktiskt befordrats.
Vad tycker du?
Dolce kavaj, Gucci byxor-
-eller en Ralph Lauren skjorta och Manolo skor?
De är båda gudomliga! Nu ska vi se.
Vad tycker du om, byxor, sandaler, genomskinlig blus-
-färgad behå och bär på kavajen som en extra.
-Maria? -Hon pratar knappt engelska.
-Vad? -Ursäkta mig?
Maria, vad tycker du?
Vad tycker du om broderad skjorta med den där beiga-
-virkade dräkten som du har i garderoben?
Du vet, lätt sexigt. Inga strumpor.
Definitivt 86 på kavajen. Den skickar ut fel signaler.
Som om du ska någonstans.
Dessutom, det där med genomskinliga blusen med en färgad behå-
-verkar lite desperat, gammal tjej, som försöker för hårt. Eller hur?
Du vill att han ska få kämpa för det.
Vem tror hon att hon? Talar så till mig?
Tack Maria.
Jag har två ord till dig: Eric. Vem?
Ursäkta mig. Förlåt.
Ja, sådär ska det se ut.
Alla handtag är parallella med, den högra armbågen.
Kolla igenom din kunskap om borddukning.
Vi serverar lunch i Yorksviten idag.
Butlern här, Herr Marshall.
Kom in.
Rufus det är lugnt. Tack.
Vattenglasen nio centimeter, öst om vinglasen.
-Gör en perfekt triangel. .Ja, sir.
Vänta, jag kommer.
Så du är också en djurälskare. Det är jag med.
Jag kan inte få nog av djur.
Vilken underbar idé. Lunch klockan två. Härligt!
Jag visste att det var något på-
-fjädervingar turneringen.
Titta!
Vad sött av dig att minnas.
Men jag hoppas att du inte tror att jag behövde påminnas.
Teddy Parrish hälsar.
Oh Teddy.
Ja, okej.
Hur mår Teddy?
Han dricker igen, men det hörde du inte från mig.
Ursäkta mig, jag måste bara kolla en sak.
Självklart.
Vem är det där?
Caroline Lane.
Nej, det är inte hon.
-Är det inte hon? -Nej.
Maddox saken.
-Ska du gå? -Självklart.
Vet du vem jag inte kan komma på vart jag känner dem ifrån?
Damen som hälsade på dig för några dagar sen-
-lite Medelhavet, med en pojke runt tio.
Rachel Hoffberg, Medelhavet? Hon är från Westport.
Hon är lite spänd, men det hörde du inte från mig.
Du bor i Parksviten, va? Caroline?
Ja, det gör jag.
Bra.
Det var det jävligaste.
Det här laxen är perfekt.
Hela din servering har varit utmärkt idag. Bra jobbat.
Tack.
Se till så att den är ordentligt instoppad.
Hon är ungefär 175, mörkt hår, riktigt vacker och har en son, Ty.
Vad i helvete hände?
-Jag är ledsen, sir. -Var inte det. Hitta henne bara.
Jag älskade ditt citat i The Times.
Snälla!
Vi är alla här för att försöka få tag på huset. Det är värt miljarder.
Sothebys räknar med att jag låser upp allting.
-Tack så mycket. -Verkligen?
Rufus, kom hit.
Tack.
Sitt. Sitt.
Maria, kan jag få lite vatten?
-Bra ponke. -Vilken söt hund.
Tillåt mig.
-Det var nog allt. -Du vet Nettie Rothford.
Javisst.
Hon och jag växte verkligen upp tillsammans.
Hennes ställe var precis bredvid pappas vingård.
-Precis där. -God kväll.
Ännu en intressant dag.
-Jag vet inte. Var den? -Det får du säga mig.
Trevlig lunch?
Okej, vad är det mystiske man?
Hur många gånger har du tittat på monitorerna med mig?
Hur många gånger har det roat dig?
Tusentals.
Vet du vad? Bort dit nyfikne pojke.
Du vet att jag ska rapportera de anställdas dåliga uppföranden.
Och det är bara en sak som skulle få mig att hålla tyst.
Din äckliga gamla gubbe.
Du är i knipa. Vad skrattar du åt?
Angående silverporslinet...
Rach, älskling. Bara en sekund.
-Hej, jag är Caroline Lane... I Parksviten.
-Jag ringde angående en biljett... -Till middagen. Måndag kväll.
Vi kunde ordna en ensam plats nära Herr Marshall.
Fantastiskt. Hur mycket kostar det?
-Tretusen dollar. -Vad?
Priserna höjs när paren splittras.
Singlar är alltid svårare att placera.
Syns det eller?? Står det på Internet att jag är singel?
Vet hela hotellet om det?
Står det i min panna? Ogift, oren?
Står det med röda bokstäver någonstans? Jag är...
Jag är...
Jag är bara... Ledsen, jag...
Jag mår bättre nu-
Sätt upp det på rummet.
Visst.
Kom hit, Rach. Hemska man!
Vågar jag fråga vad det handlade om?
Jag tror att jag är dumpad.
-Kan jag få din autograf? -Amber? Heter du så?
-Hur mår du då?
In i bilen! In i bilen!
-Såg hon oss? -Ja. Nej. Det är lugnt.
-Det är lugnt. -Hur hände allt detta?
Jag tycker att hon är attraktiv.
Jag har kollat upp henne. Hon kommer från en förmögen familj-
-neutral inom politiken och hon har inte vikt ut sig.
Den där kvinnan var inte hon jag ville träffa.
Jag vet inte vad jag ska säga. Jag pratade med hotellchefen.
Hon är den enda Caroline Lane som bor i Parksviten.
Vänta. Där är hon.
Det är hon. Cordell stanna.
-Hej, vänta! Ty! Caroline! -Hej, Chris.
-Hej. Hur är det Ty? -Fint.
-Hur mår du? -Bra.
Vill du höra något lustigt? Jag bjöd dig på lunch, och du kom-
-fast det var inte du.
Vad hände?
-Jag vet inte vad du menar. -Bor du fortfarande kvar?
Nej, vi flyttade uppåt stan. Du vet, uppåt.
Hoppa in. Vi ska till Tremonts Housing Projects.
-Vi kan släppa av er. -Ja, mamma!
Nej. Kommer du inte ihåg, vi ska på kalas några kvarter bort. Vi går.
-Hur når jag dig? -Hennes mobilnummer är 97...
Vad tycker du om att jag ringer dig?
Om du vill nå honom, ring det här numret.
Det är mitt kort. Vad heter du i efternamn??
-Ventura. Vad heter du? -Spanska?
-Jerry Spanska? -Nej, Siegel. Vi måste gå.
-Vi med. -Ring det numret när du vill.
-Okej. -Var inte blyg.
-Du är sen. Du måste hålla tal. -I Bronx?
-Om vad? -Bostadsprojekt.
Är det sant?
Pratar du med folket från Bronx om projektet?
Nej, jag ska bara få dit pressen-
-och få upp deras ögon för deras levnadsvillkor.
-Intressant. -Det tycker vi med. Ska vi gå?
-Hej då. -Vad är det du döljer?
-Inget. -Berätta.
Kanske borde du lägga ner lite tid på projektet-
-så att du inte behövde hitta på tal och komma ihåg dem.
Så att de är grundat på något riktigt.
Vad vet du om det? Jag...
För att jag växte upp där.
Jag bodde inom fyra kvarter hela mitt liv.
Hej då.
Okej, då åker vi. Kom igen.
-Chris! -Vad?
Ska vi gå då? Vi måste gå.
Vem i helvete är hon?
Jag ska berätta vem hon inte är. Hon är inte som någon jag träffat förut.
Jag säger såhär. Vill du ha mig på banketten imorgon så måste du få dit henne.
Jag svär, att jag kan skaka hand med alla delar på Maddox om du fixar det.
Okej?
Okej. Visst.
Okej, hoppa in.
Med tanke på allt som händer-
-måste vi vara extra försiktiga nu.
Med det menar jag inga små hissäventyr.
Och ingen Chris Marshall.
-Det är inte som om du gör något olagligt. -Jag menar det.
Om du träffar honom...
-Så går jag iväg direkt. -Tack. Gå och lägg dig, okej?
-God natt. -God natt.
Lyssna nu!
Den kinesiska gruppen checkar in i Lexingtonsviten.
Kom ihåg att sätta på de kinesiska tv-kanalerna...
Herregud. Göm mig.
Saphirorna har bett om en tidig incheckning.
Så vi stoppar in dem i Diorsviten.
Ja, sir?
-De är i hallen. -Vad gör dem?
-Han har något i handen. -Verkar det vara på riktigt?
Lugna ner dig, det är bara ett brev.
-Hitta flickan. -Självklart.
-Han kommer. -Var lugn.
Han går. Stick härifrån. Han är borta.
Tack så mycket. Det var allt.
Nu...
Är du verkligen intresserad av ledarskap?
Det är jag, sir.
Då föreslår jag att du går till "the Met" idag-
-och avbryter allt sällskap med Chris Marshall.
Iallafall tills du är chef.
Då kan du göra som du vill.
Jag ser till så att någon tar över ditt skift.
-Mari. -Vad hände?
-Du kan fortfarande blir chef va? -Om jag gör slut med Chris.
Vadå göra slut? Vilken planet kommer du ifrån?
Du förstår inte. Ingen av er gör det.
Han var annorlunda.
Ja, det kallas pengar.
-Nej, det kallas... -Säg inte kärlek.
-Hoppas hon inte säger det. -Hon kommer säga det.
Vi kände gnistan du vet...
-Jag kände det. Ty också. -Ge upp, okej?
Du är inte kär i honom. Han är inte kär i dig.
Du har inga kontakter. Och du är inte kunglig.
Ni är från skilda världar. Förstår du mig?
-Jag förstår dig. -Gör jag med.
Jag vet inte.
Kom igen, du...
Du kunde bli chef!
Tänk på det. En av oss-
-där ute!
I en kostym.
Ja-
Jag har inget att ha på mig.
-Det är inte vad du har. -Utan vem du känner!
-Och vad de har. -Förstår du?
När du blir chef, så måste du...
Ge oss en höjning!
Okej Ty, koncentrera dig.
Titta på mig.
En gång till. Det här är Harry Winstons...
Halsband. Det är värt mer än vad du kommer se på tio livstider.
Bra. Om det åker av hennes nacke, kommer du...
Att bli adopterad medan mamma...
-Ruttnar i fängelse! -Perfekt.
-Vill du säga hej till Harry? -Harry.
Behöver du något? Säg vad du behöver.
Bara ditt stöd.
Inte en tid på Saturday night live?
-Vi avvaktar det. -Jag ringer Lorne.
-Trevligt att råkas. -Desamma.
-Där är dem. Ser du? -Jag ser dem.
Vi ska visa oss för Maddox och få Greys stöd.
Gå bara och få det överstökat.
-Är hon här? -Hon kommer.
-Ha så kul. -Tack.
Sköt dig. Gå och lägg dig när Steph säger till. Inga förhandlingar.
Herregud.
Jag kan inte andas.
Vad gör jag här? Det här är en lögn.
Nej. Det är mer som en dröm.
För en kväll, lever du för oss alla.
Tänk inte på morgondagen. Tänk bara på ikväll.
Ikväll är biträdet en lögn.
Och detta, detta är ditt riktiga jag.
Vad tänker du på?
Jag tänker på att vi har mycket att prata om.
-Vi får träffas snart. -Bra.
Ursäkta mig. Jag tror att det är rätta tiden om...
Herregud Jerry. Titta vem som kommit.
Härligt, men jag tror inte att jag är kvar i stan då.
Jag tar hit honom.
Nej. Hon borde vara här. Hon kommer inte.
-Hon kommer. -Det är bäst.
Du är vacker.
Desamma.
Tack för att du kom.
Jag kom bara för att berätta-
-att du och jag inte kan fortsätta.
Det kan det bara inte.
Då borde du ha valt en annan klänning.
Vill du dansa?
Du måste lyssna på mig. Jag vet att du brukar få din vilja fram.
Ja, tills jag träffade dig.
Det finns miljontals kvinnor som skulle dö för att du ska titta på dem.
Jasså? Varför gör du så jag behöver slita så hårt då?
Chris? Hej. Maddox är pratsam.
Så varför går du inte dit i två minuter.
-Jerry, jag är... -Jag tar över.
-Oh, Chris. Hej. -Hallå.
-Vilken kväll. Vem är inte här? -Visst.
Behöver jag veta något som jag inte redan vet?
Det låter som något mellan dig och din Gud.
Jag gillar mysterium.
Men inte när det gäller hans flickvänner.
Jag är inte hans flickvän.
Visst. Jag behöver honom koncentrerad.
-Förlåt för det där. -Det gör inget.
-Får jag ta över? -Visst får du det.
Vart var vi? Här ungefär va?
Du borde göra som du ska för Jerry säger att jag stör dig.
Vänta. Börja aldrig en mening med "Jerry tycker."
Nej, men du borde göra det ända rätta.
Varför ler du?
Inget, det är bara det att jag inte visste vad det var tills nu.
-Men nu vet jag. Vad vet du?
-Gå ingenstans? -Chris, jag menade inte...
Jag är strax tillbaka. Han kommer strax.
Ursäkta mig.
Har inte vi träffats?
-Jag är Caroline Lane och du är..? Sothebys Caroline Lane?
-Ja. -Underbart att träffas igen.
Jag visste väl att vi träffats. Jag glömmer aldrig ett ansikte.
Är inte det där ett Winston halsband?
De har inte tillverkat dem sen sextiotalet.
Du är duktig. Jag måste gå.
Bara mellan oss flickor.
Är du här med Chris?
-Kan du hålla hemligheter? -Visst.
Bra. Det kan jag också.
Caroline.
-Ska du någonstans? -Jag måste gå.
Du går inte. Du springer.
Vad jag inte förstår är, springer du från något du vill ha?
Eller springer du iväg från något du är rädd för att vilja ha?
Jag har redan gjort så många misstag.
-Jag vill inte göra det värre. -Det kommer du inte. Jag lovar.
Det är något som du inte vet.
Hur berättar jag det här.
-Första gången du såg mig, så... -Du var hypnotiserad.
Om allt vi har är en kväll-
-så stanna. Snälla.
Det är över nu.
Hej, älskling.
Jag mår bra.
På jobbet.
Mormor kommer om tio minuter och jag kommer hem klockan sex.
Hade du och Steph roligt?
Jasså?
Vad skulle du göra i Buffalo?
Min plan är att råka träffa på honom.
-Tycker du att det är för uppenbart? -Nej.
-Ett Winston halsband? -God morgon.
Var inte det där biträdet?
Hur skulle ett biträde få ett sådant halsband? Jag tänkte...
Jag spolar förbi det här så pekar du ut henne.
Vänta. Kan du spola tillbaka?
Det kunde vara hon.
Vi bara... Kan vi gå framåt?
Vänta! Det där är min Dolce dress!
-Hur kunde du missa det där? -Jag ber om ursäkt, sir.
Se till att bevakningen åker upp dit med en städare.
Och jag ringer apoteket och kollar om de har något.
Ursäkta, Herr Bextrum vill träffa er båda i Parksviten.
Lionel. Marisa.
Jasså, det var intressant. Hon sa att hon hette Maria.
Jag trodde att det var oartigt att rätta dig.
Men du tycker att det är artigt att stjäla någon annans kläder?
-Jag stal inget... -Fröken, Herr Bextrum har ägnat-
-de senaste 30 minuterna att försöka så att fröken Lane inte anmäler det.
Jag föreslår att du är ganska tyst.
Vi har allt på video.
Lämnades allt tillbaka?
-Ja, sir. -Chris, jag är hemskt ledsen-
-är störa dig. Vi tänkte att du kanske borde veta vad som händer.
-Vad är det som pågår? -Kvinnan som sa att hon var en gäst-
-här var istället ett biträde här.
Eller hur, Marisa?
Nej vänta. Hon heter Caroline.
Nej Chris, älskling. Det är mitt namn. Hon stjäl allt möjligt...
Vad är det som pågår här? Varför är du klädd sådär?
Caroline?
Är det sant?
Ja, det är det.
Herregud! Tidningarna kommer att ha en toppendag idag.
Det finns ingen anledning att blanda in pressen.
Och hur ska vi stoppa henne från att prata?
Det här skulle aldrig hänt på "the four seasons".
Jag kan försäkra dig om att det aldrig hänt här förut heller.
Lionel, du har tappat stinget. Du borde ha märkt något.
Han hade inget med saken att göra.
Självklart, sir. Jag förstår.
Vi pratar om det här senare. Fröken Ventura, du har fått sparken.
Gå till kontrollrummet och lämna ni dina kort-
-och så får du eskort ut härifrån.
-Ja, sir. -Är det verkligen nödvändigt?
Chris, låt mannen sköta sitt.
Chris.
Chris. Jag kan inte komma över att det känns som mitt fel.
Det är det inte. Bry dig inte.
Låt mig åtminstone bjuda på lunch.
Trots allt så måste vi kunna förbise den här förödmjukelsen.
Caroline, första lunchen var ett misstag. Den andra vore rena tortyren.
En drink då?
Jag behöver din namnbricka, din inträdeskort och ditt ID kort.
-Ledsen, Marisa. Men jag måste. -Jag förstår.
Säg inte att de sparkade dig med.
Nej.
Jag tog nyss ett beslut.
Det var långt försenat.
Slutar du?
Ibland-
-tvingas vi in på vägar som vi inte var menade för.
Tack.
Tack, Keef. Hej då.
För att tjäna människor-
-krävs värdighet och intelligens.
Men kom ihåg, de är bara människor med pengar.
Även fast vi tjänar dem, är vi inte deras betjänter.
Vad vi gör, är inte vilka vi är.
Vad som visar vilka vi är, är hur vi reser oss efter ett fall.
Och jag tror du blir en perfekt chef någon dag.
Och det har varit en ära, att få ha arbetat med dig.
Marisa?
Marisa! Caroline! Marisa! Jag vet inte vilket.
Marisa.
Jag förstår inte. Vad hände?
Vad är det du inte förstår? Jag är ett biträde.
Var det här något slags vad?
Ett spel? Typ ett vinna-gästerna spel?
Jag prövade hennes kläder, och så kom du-
-och bjöd ut mig och allt...
Trodde du att du var tvungen att ljuga för att jag skulle vara intresserad?
Vem lurar vem egentligen?
Tror du att du ens hade tittat på mig om du visste allt?
-Åh... -Kom igen.
Med all respekt för din godhjärtade politik...
-...men det tror jag inte. -Du gav mig ingen chans.
Du står och dömer alla för att du är säker på att alla dömer dig.
Tror du att de inte gör det eller?
Kom igen. Ibland är jag den vanliga människan man skojar om.
Annars så är jag osynlig. Det kanske är det som är meningen.
Första gången du såg mig, städade jag ditt badrum. Då såg du mig inte.
Skulle jag presentera mig medan jag kissade?
-Det kan du inte sätta dit mig för. -Vad gör du?
Inte nu, Jerry. Bara...
-Gå. -Du kan lika gärna sälja biljetter.
-Jag bryr mig inte. -Du bryr dig.
-Nej, nej! -Marisa.
Jag vill bara veta sanningen.
Okej, vill du veta sanningen?
En del av mig ville känna på hur det var-
-att ha någon som du som tittade efter en, som du en gång gjorde.
Och jag är ledsen.
På riktigt.
Om jag kunde göra allt ogjort så skulle jag det.
Var något på riktigt?
Ja, det var det.
Det var så verkligt, att jag undrade hur jag skulle kunna låta dig gå.
Men jag var tvungen. Det var planen.
Och sen...
Igår kväll-
-kunde jag inte det.
Rosalie från personalavdelningen ringde. Vi har väntat i timmar.
Hej älskling.
Hon berättade vad som hänt.
Hej, mamma. Mår du bra?
Hoppa in, låt mig se läxan.
Jag vet inte vad jag ska säga.
Vad ska vi ha till middag? Är du hungrig?
Kan du titta på mig?
Nej. Jag ska bada.
Sluta, mamma.
Vad tänkte du på, att gå ut med någon sådan?
Vaddå någon sådan?
Chris Marshall.
Var du tvungen att föreställa någon annan för att han skulle gå ut med dig?
Vart är din stolthet?
Folk som du gör honom till någon slags Gud?
Varför? För att han är rik? Vit? Han har saker som vi inte har-
-eller som vi ens kan drömma om?
Det måste störa dig att jag har rätten att gå ut med honom.
Det har du inte.
Ty, gå till ditt rum och gör klart läxan.
-Vad har hänt med dig? -Tilltala mig inte sådär!
Jag är inte den som förlorade mitt jobb idag.
Nej, det gjorde jag. Jag klantade till det.
Okej? Allt är mitt fel. Jag vet. Allt kommer att bli bra.
Ja, det kommer det. För vi ska ringa Rodriguez.
-Hon är skyldig mig en tjänst. Hon... -Jag kommer inte att ringa henne.
Jag älskar dig, okej? Det gör jag.
Men jag vill inte städa hus.
Det går inte att utvecklas därifrån.
Har du inte lärt dig något? Vakna! Du har skyldigheter.
Och de kommer varje månad, vare sig man vill eller inte.
Vill du fortsätta leva på bidrag?
Fortsätt drömma det kommer aldrig att hända.
Vill du ha mat på bordet så ringer du Rodriguez.
Du har rätt.
Jag är en bra städare.
Jag börjar om på nytt.
Men inte hos Rodriguez.
Jag kommer att hitta ett jobb på något hotell.
Efter ett tag, ska jag ansöka om att få bli chef.
Och när jag blir chef...
Och det kommer jag. Det vet jag.
Kommer jag att ta chansen. Utan att vara rädd.
Jag kommer inte att höra din röst i mitt huvud, klagandes.
Har du sett det här?
-Hur började allt? -Visste han att du var ett biträde?
-Är du en Beresfordflicka? -Hur länge var ni tillsammans?
Hur avslöjades du?
Vilka råd kan du ge till andra biträden.
-Tvingade demokraterna dig till detta? -Ger han bra dricks?
Är det sant att du har en tid hos Larry king?
Jag är vid Beresfordhotellet, där igår-
-senator Chris Marshall fotades under ett kärleksgräl-
-med en kvinna som identifieras som ett biträde.
Vem lurar vem egentligen?
Tror du att du ens hade tittat på mig om du visste allt?
-Med all respekt... -Jävlar.
Herregud.
Vi kommer inte... Vi kommer inte att svara...
Vi kommer inte att svara på några frågor nu.
Herr Marshall kommer bara att göra ett uttalande.
God morgon.
Jag skulle vilja göra ett kort uttalande.
Och det är att allt jag har att säga om detta...
Det här är inkräktande av mitt privatliv.
Jag råkade träffa, fröken Ventura och hennes son-
-när jag besökte ett hotell i New York.
Och vi blev vänner.
Det finns människor världen över som jag kallar vänner.
Och min enda ånger när det gäller detta är att fröken Ventura-
-blev offer för granskning av massmedia-
-som resultat av en vänskap med mig.
Jag behöver de här siffrorna tio procent högre.
Välkommen till arbetarkaféet.
Det är alltid öppet...
Snälla?
Är det den 19:e idag?
Sex shoppingdagar kvar.
Han är här! Han är tillbaka!
-Vem? Vad läser du? -Gårdagens tidning. Chris är i stan.
Och? Gå och sätt på dig kläderna. Det är sent.
Och? Han ska hålla presskonferens. Gissa vad?
Jag bryr mig inte. Okej? Sätt på dig polotröjan också. Det är kallt.
På ditt hotell.
-Mamma! -Vad?
På ditt hotell?
Jag hörde dig.
Tycker du inte att det är konstigt? Båda ni kommer att vara där.
Det kommer tusentals andra också. Vi har pratat om det här.
Du satte på dig tröjan bakochfram.
Jag trodde att vi hade pratat om detta.
Jag vet, men detta är ödet.
Nej, det är New York. Och ett ledigt konferensrum.
Du visste, eller hur?
Du tänkte inte berätta det. Du visste att han skulle komma.
Kommer du ihåg vad jag berättade? Vi har pratat om detta.
Han är inte en del i våra liv, men vi vill hans bästa. Okej?
Tror du att han saknar oss?
Han vore galen om han inte gjorde det.
Herr Marshall, om du blir vald, blir du den tredje Marshall-
-att tjäna New York som senator. Hur känns det?
Om jag blir vald, ska jag berätta det.
Gav din far dig några råd?
Ja, han sa. "Ställ inte upp."
Vi har tid för en fråga till.
Sen måste vi mötas och gratulera varandra i Gröna rummet.
Jag har en fråga.
-Vad? Vem sa det? -Herr Marshall, här borta.
Visst.
Hur lyder din fråga?
Jag undrade...
-Chris, gör inte såhär. -Nej. Vänta. Jag lyssnar.
Men...
Jag vet att alla begår misstag.
Och en bra människa ger folk en andra chans. Eller hur?
Ja. Jag förstår.
Till och med om någon ljög, så skulle den bli förlåten.
Annars, skulle vi aldrig ha haft några presidenter.
Tack så mycket. Vi måste ansluta nu.
Jerry, han är inte klar. Fortsätt.
Om du inte vore en politiker som ville allas bästa?
Om du bara vore en vanlig person, som ett biträde ungefär.
Och om hon begick ett misstag.
Skulle inte du ge henne en andra chans?
Det är ju mänskligt att fela. Eller hur?
Ja. Det är mänskligt att fela.
Mina damer och herrar, ta en titt på en kommande kandidat.
Tack så mycket. VI ses i Buffalo.
-Gör inte såhär. Kasta inte... -Jag litar bara på mina instinkter.
-Bra tal. -Tycker du?
-Mycket bra anförande. -Tack.
Koolt.
Vart är hon?
Den här vägen.
-Har du sett Marisa Ventura? -Nej, jag har inte sett henne.
Vi har inte haft ett sånt här bra scoop på år och dagar.
Det kommer krossa hans karriär.
Kommer det här försvåra för dig att bli senator?
Herr Marshall, träffar du henne? Var det kärlek vid första ögonkastet?
-Marisa? -Hej, mamma.
Ty? Vad gör ni två här? Vad..?
Hallå.
-Hej. -Hej.
Lyssna på mig...
Kan vi börja om?
En andra chans? En andra träff?
Du som du och jag som jag.
Inga hemligheter.
Vad säger du?
-Vi vet att du är där inne! -Öppna. Det finns bara en väg ut.
Marisa Ventura.
Rumsbetjäning.
Chris Marshall. Senatorkandidat.
Jag skulle uppskatta din röst.
Vi får se.
Vi är inne!
Herr Marshall. Här borta!
Herr Marshall!
Titta.
Det där är min dotter.
Hur är din relation till...
-...det latinamerikanska samhället? -Utmärkt. Han pratar Latin... Spanska.
Fröken Ventura, kommer du att rengöra senaten?
Vad tror du, sir? Har ni två någon chans? Sir?